riehunta
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈrie̯hunt̪ɑ/
- tavutus: rie‧hun‧ta
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | riehunta | riehunnat |
genetiivi | riehunnan | riehuntojen (riehuntain) |
partitiivi | riehuntaa | riehuntoja |
akkusatiivi | riehunta; riehunnan |
riehunnat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | riehunnassa | riehunnoissa |
elatiivi | riehunnasta | riehunnoista |
illatiivi | riehuntaan | riehuntoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | riehunnalla | riehunnoilla |
ablatiivi | riehunnalta | riehunnoilta |
allatiivi | riehunnalle | riehunnoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | riehuntana | riehuntoina |
translatiivi | riehunnaksi | riehunnoiksi |
abessiivi | riehunnatta | riehunnoitta |
instruktiivi | – | riehunnoin |
komitatiivi | – | riehuntoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | riehunna- | |
vahva vartalo | riehunta- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]1. riehuminen
Tälle sanan merkitykselle ei valitettavasti vielä ole lisätty käännöksiä, mutta voit halutessasi lisätä ne. |
Aiheesta muualla
[muokkaa]- riehunta Kielitoimiston sanakirjassa